мучити
дієслово, недоконане, перехідне
Теперiшнiй час |
---|
я мучу | ми мучим, мучимо |
Минулий час |
---|
він мучив | ми, ви, вони мучили |
Майбутнiй час |
---|
я мучитиму | ми мучитимем, мучитимемо |
| Одн. | Множ. |
Наказовий спосiб | муч | мучіть |
Акт. дієприкметник теп. часу | мучачий |
Акт. дієприкметник мин. часу | мучивший |
Пас. дієприкметник мин. часу | мучений |
Дієприслівник теп. часу | мучачи |
Дієприслівник мин. часу | мучивши |
Iнфінітив | мучитися, мучитись, *мучиться |
Теперiшнiй час |
---|
я *мучусь, *мучуся | ми *мучимось, *мучимося, *мучимся |
Минулий час |
---|
він мучився, *мучивсь | ми, ви, вони мучились, мучилися |
Майбутнiй час |
---|
я мучитимусь, мучитимуся | ми мучитимемся, мучитимемось, мучитимемося |
| Одн. | Множ. |
Наказовий спосiб | мучся | мучітесь, мучіться, *мучітеся |
Акт. дієприкметник мин. часу | *мучившийся |
Дієприслівник теп. часу | мучачись |
Дієприслівник мин. часу | мучившись, мучившися |